Újabb EUB ítélet az áfa telephely közösségi jogi fogalmának értelmezéséről
![](https://pkf.hu/wp-content/uploads/2024/06/car-seat-pexels-mikebirdy-244818.jpg)
C-533/22 – Adient | Az ügy felperese a németországi székhelyű Adient Ltd & Co. KG (Adient DE), amely az autóipari gyártók globális beszállítója.
Az Adient DE szolgáltatói szerződést kötött a cégcsoport romániai tagjával (Adient RO). Az Adient RO autó üléshuzatok varrását vállalta az Adient DE által biztosított anyagból, emellett ellátta a nyersanyagok és késztermékek tárolásából, valamint a nyersanyagok átvételéből, ellenőrzéséből és kezeléséből álló feladatokat.
A késztermékeket az Adient DE közvetlenül az Adient RO romániai gyáraiból értékesítette romániai és más tagállami vevőknek. E célból be is regisztrált Romániában, gazdasági célú letelepedéssel azonban ott nem rendelkezett. Ennélfogva az Adient RO úgy tekintette, hogy az általa teljesített gyártási, minőségellenőrzési és adminisztratív szolgáltatások igénybevételével az Adient DE németországi székhelye a legközvetlenebbül érintett; ennek megfelelően a nemzetközi fordított adózásra utaló számlákat bocsátott ki.
A román adóhatóság azonban megállapította, hogy az Adient RO szolgáltatásai a román áfa hatálya alá tartoznak, mert az Adient RO személyi és tárgyi erőforrásaival az Adient DE rendelkezett, mely által telephelye keletkezett Romániában. Az ügyben az Argeş megyei törvényszék kezdeményezett előzetes döntéshozatalt. Az Európai Bíróság a Berlin Chemie (C‑333/20.) és a Cabot Plastics Belgium (C‑232/22.) ügyekben hozott ítéleteihez képest további támpontokat adott arra az esetre, amikor egy adóalany számára a külföldön teljesített termékértékesítéseihez az ottani leányvállalata biztosítja a személyi és tárgyi feltételeket. Leszögezte a bíróság, hogy az ugyanazon cégcsoporthoz tartozásból önmagában nem következik, hogy az egyik tagvállalat rendelkezik a másik tagvállalat erőforrásaival még akkor sem, ha a csoporttagok szolgáltatói szerződést kötnek.
Megerősítette az Európai Bíróság, hogy pusztán azon az alapon, hogy az adóalany a másik tagállamban teljesített termékértékesítései támogatásához vesz igénybe egy helybeli adóalanytól szolgáltatást, nem jöhet létre áfa telephely. Azt is megerősítette a bíróság, hogy ugyanazok az erőforrások egyszerre nem használhatók szolgáltatás nyújtásához és szolgáltatás igénybevételéhez, más szóval, ha az Adient RO a saját erőforrásainak felhasználásával szolgáltatást nyújt az Adient DE-nek, azt nem lehet egyúttal úgy tekinteni, hogy az Adient DE ugyanezeket az erőforrásokat igénybe veszi és felhasználja.